JEG, CLAUDIUS
3. VENTE I KULISSENE
Hvor er det..?
Hvor er det?
Jeg hadde det jo i går. Den fordømte sekretæren! Ingen orden på noe...
Bare kaos... For dem er det bare et stykke papir!
Jeg er sikker på at jeg hadde det i går. Hun skrev et brev til ham-
-da Gaius var død. Hvordan var det nå? "Svaret er dessverre nei..."
"Kjære Tiberius, svaret er dessverre nei." Her er det jo!
"Kjære Tiberius, svaret er dessverre nei, noe jeg også forventet."
"Augustus vil absolutt ikke la deg vende tilbake til Roma."
"Tross hans elskede Gaius plutselige og uforklarlige død -
- og mine bønner, er han urokkelig i sin beslutning."
"Han har aldri tilgitt deg det du gjorde mot Julia."
-Nå? -Det ser meget lovende ut!
Ser du aldri en ulykke? Mitt liv tok kanskje en vending til det bedre da.
Det har det alt gjort! Planetenes stilling er meget gunstig.
-Hadde ikke brevet gode nyheter? -Så du ikke det på min mor?
Hennes brev kan man nok lese, men ikke hennes ansikt!
Jeg vedder livet på at det sto noe bra der. Utregningene viser det.
-Jeg skal råtne bort her! -Det står sikkert noe mer?
Hun vil arbeide for at jeg skal komme tilbake.
Jeg visste vel det. Horoskopet lyver ikke.
-Men det tilrår tålmodighet også. -Hørte du noe mer i Roma?
-Augustus tok Gaius' død hardt. -Flere nyheter om hvordan han døde?
Nei, liket ble dessverre brent før man rakk å beordre obduksjon.
-Man sparer ikke lik lenge i Østen. -Ja, jeg skal ikke gråte over ham.
Augustus' andre stesønn blir øverstkommanderende i Spania.
Lucius? Han kunne ikke slå seg ut fra et harem en gang!
Og alle vet om Deres kones skandal- øse levnet bortsett fra hennes far.
-Avslutt horoskopet, du. -Ja visst, Deres nåde.
Jeg trenger nok noe å drikke etter denne lange bakken oppover.
Det går fort utforbakke hvis du ikke finner noe som tiltaler meg snart!
Hvorfor hater de meg alle sammen? Hva har jeg gjort dem?
Dere kan vel bli noen dager til? Roma er forferdelig om sommeren.
Jeg hadde tenkt å dra med barna til huset i Ostia.
Det er jo det samme havet. Dere kan like godt bli her!
-Du vil kanskje være alene... -Har jeg noen gang villet det?
Det var det jeg mente...
Når barna er her, får jeg holde meg i skinnet, innen visse grenser.
Du syr eller vever bestandig! Hvorfor lar du ikke slavene gjøre det?
-De gjør ingenting ordentlig. -Nei, de spiser en ut av huset-
- og orker ikke stå opp om morgenen. -Gode slaver er vanskelig å få tak i.
-Velger du dem ut selv? -Ja visst. Gjør ikke du det?
Jeg gjorde det da jeg levde sammen med Tiberius, men du kjenner meg...
Jentene mestret jeg vel, men de mannlige slavene...
Jeg valgte de kjekke, og så ble det jeg som fikk jobbe!
Å leve sammen med Tiberius var ikke like fantastisk som jeg hadde trodd.
-Mamma... -Hva er det?
Se hva han har gjort! Germanicus! Han kastet sand på meg!
-I ansiktet, håret, overalt! -Germanicus, hvordan kunne du?
Jeg bare ertet. Hun kastet jo på meg!
-Unnskyld da, Pina... -Jeg vil aldri snakke med deg mer!
Kom, så får jeg tørke av deg. Ikke vær så dramatisk!
Germanicus, du får ikke være så hardhendt...
-Unnskyld da! -Det er ingenting i veien med henne!
-Hva gjør Claudius? -Han leter etter skjell.
Be slavene passe på ham og la ham være med og leke!
Og kom opp snart! Dere må ikke være ute i solen lenger.
Snart skal de gifte seg...
Hvem skal gifte seg med Claudius, med foten og stammingen hans?
Det fins alltids noen.
Sant å si har jeg vansker med å vise ham ømhet.
Jeg burde vel elske ham mest, men det gjør jeg ikke.
-Jeg syns han er søt. -Det er vanskelig med så dumme barn.
Han oppfatter så langsomt. Kunne Drusus ha gjort noe med ham, tro?
Drusus... Det var en vidunderlig mann du hadde...
Tenkte du aldri nærmere over hans død..?
Var det ikke merkelig at Livias egen lege pleiet ham?
Det har du sagt før.
Jeg trodde Livia var delaktig! Tiberius trodde det også.
Det sies at Tiberius var glad for forvisningen, for da slapp han meg.
Men han var glad for å slippe moren. Hun inviterte på middag for ofte...
Hold opp å spøke!
Jeg har sett uttrykket hans så ofte når hun serverte ham vin.
Jeg er selv ikke så glad for å måtte spise middag der.
Forferdelig å anklage noen for giftmord uten bevis!
-Hun anklager meg stadig, uten bevis. -Sørg for at hun ikke får noen!
-Skal dere reise, Lucius? -Ja, vi når til Roma før kvelden.
-Jeg har hatt det så hyggelig her! -Kom snart tilbake!
Jeg har en liten gave til deg på mitt rom, et minne om besøket.
-Har du ingenting til meg, mor? -Ikke når du drar så snart igjen!
-Når drar du til Spania? -Om noen måneder.
Det er tydelig at Augustus har stor tillit til deg.
Din desertør.
Jeg blir her hele sommeren.
Jeg kunne spist deg opp!
-Her kommer din bror. -Postumus! Nå reiser jeg.
-Er det noe i veien? -Nei. Drar du tilbake til Roma?
-Får jeg bli med deg? -Spør mamma, men hun sier nok nei.
-Han har nok kranglet med Livilla. -Ti stille!
Hvorfor må dere krangle slik?
Se hvem som har kommet: Gnaeus Domitius!
-Jeg var på vei til Formiae. -Kjenner du min sønn Lucius?
Tegnene for Deres bror Gaius var gunstige før ferden til Syria.
Søyeleveren var så klar at den var nesten gjennomsiktig!
-Hans død er meg uforklarlig. -Oss alle. Min yngste, Postumus.
-Vi må gå nå. -Får jeg bli med dem?
Absolutt ikke!
Adjø, Antonia.
Gå og be Livilla om unnskyldning.
Kom, Plautius!
Farvel...
Vi går inn. Barna har nok kranglet, og det orker jeg ikke.
Ørner som slåss! Se!
En av dem har noe i klørne!
Hva er det, Claudius?
En ulvunge!
-Den falt ut av ørneklørne! -Får jeg den!
La være! Den falt i fanget på Claudius!
Se på blodet... Guder, hva betyr det? Domitius, si det!
Du vet hva det betyr. Det ser jeg på ansiktet ditt!
-Barn, gå inn i huset! -Nei, la dem bli!
Tegnet ble gitt til alle. Kanskje fordi jeg er her og kan tyde det.
Men de må sverge taushet. Hvilke guder våker over dette hus?
-Jupiter og Mars. -Sverger dere da ved disse guder-
-at ingenting av det dere får høre, kommer over deres lepper?
Ulvungen er Roma. Uten tvil.
Romulus ble oppfostret av en ulvetispe, og Romulus var Roma.
Se på den, opprevet på halsen, skjelvende av skrekk.
Et bedrøvelig syn... Roma kommer til å havne i elendigheten en dag...
Men han kommer til å beskytte den, han og ingen andre!
Claudius som Romas beskytter? Jeg håper jeg er død da!
Gå på rommet ditt! Nå får du ingenting å spise i hele dag!
Kom inn nå, barn.
Får jeg beholde ulvungen? Vær så snill, mamma.
Nå, er det sant? Har jeg hørt riktig?
Ligger du med min svigerdatter?
Du kan være oppriktig mot meg.
Det er nok best for deg at du er det.
-Hun...ble inntatt i meg. -Det tror jeg nok.
Hva skulle jeg gjøre? Hun er jo keiserens datter!
Du gjorde klokt i å ikke avvise henne.
Vil du gjøre meg samme tjenesten? Jeg er jo keiserens kone...
Du er visst en skikkelig hingst? Du syns jeg er motbydelig,-
-men du vil likevel prøve. Slikt setter jeg pris på...
De er...en meget vakker kvinne.
Jeg er gammel, men det hindrer deg ikke hvis jeg kan gjøre noe for deg?
Og det kan jeg kanskje...
-Din slekt er adelig, men fattig? -De har vært uheldige.
Absolutt ikke hva deg angår...
Du var et skikkelig lykketreff. Kom nærmere...
-Hvor lenge har du kjent henne? -Ikke lenge. En måned kanskje.
Ble du kjent med henne via sønnen, eller med sønnen via henne?
Jeg var en god venn av Lucius. Jeg bodde i huset i Antium noen dager.
For en deilig tid du har hatt. Har du vært der siden?
Vet Lucius at du pløyer morens fure med slik voldsom iver?
Det vet jeg ikke. Kanskje han...
"Aner noe?" Det gjør nok hele Roma nå, unntatt hennes far.
-Hvor mye betyr Lucius for deg? -Mer enn jeg kan si.
Sikkert ikke mer enn du kan si? Prøv.
Jeg er hans beste venn.
-Hva vil De meg? -Hjelpe deg i gang med karrieren.
-Du vil vel bli hjulpet? -Naturligvis.
Og til gjengjeld skal jeg slutte med å treffe Julia?
Du har en meget smigrende oppfatning av deg selv, hva?
Skulle jeg bry meg om å bestikke deg når jeg kan knuse deg som en lus?
-Jeg mente ikke å... -Ti stille. Du skal få beskjed.
Gi meg en oversikt over Julias aktiviteter: Navn, dato, steder!
Ikke bryt, men oppmuntre henne i stedet!
-Hun trenger ingen oppmuntring. -Desto lettere for deg...
Jeg forstår at du tiltrekker henne.
Du vil nå langt hvis du klarer å beholde hodet...
Nå kan du gå.
Plautius, du trenger ikke skrive ditt eget navn på listen...
Ikke foreløpig.
Cæsar...
Praxis, se her. Den kom nettopp.
En byste av min avdøde adoptivsønn Gaius.
For et vakkert ansikt, for en edel panne...
-Et smertelig tap for Roma. -Takk, Praxis.
Representantene for den edle ridderstand er her.
De ville snakke med dem om ekteskapslovene...
Ja visst... Jeg tar imot dem der ute!
Hallo, du der! Kom hit! Bli her!
Jeg har kalt dere hit fordi jeg er lei av...
De stadige klagene fra dere og andre-
-over de strenge ungkarslovene. Vet dere hva jeg svarer?
"Slutt å klage og gift dere!" Klagene blåser jeg i!
Tror dere at dere er vestalinner? Jeg blir kvalm! Se her!
Vet dere hva dette er? Et barn, et romersk barn!
Hvordan kom han hit? En romer og en romerinne lå i samme seng!
Et fint resultat av et skikkelig romersk forbund!
Kan du ikke slutte å rykke?
Fniser dere? Få til noe bedre, dere, deres eget avkoms mordere!
Sett i gang, fort, som kokt asparges, for ellers-
-skal dere få se andre lover! Det er alt jeg har å si!
Prøv ikke å klare dere ved å forlove dere med niårige jenter!
En reddik kan ikke gresk, men det kan jeg!
-Hvem av dem er du? -Claudius...
Drusus' sønn... Har ikke du skoletimer? Liker du dem ikke?
Det gjorde ikke jeg heller, men du får ikke late deg hele dagen!
-Gå straks til timene dine! -Han hjalp meg, som forbilde.
-For hva... Idioti? -Slett ikke... Gå nå...
-Han burde vært satt ut i skogen. -Vi gjør ikke det lenger.
Synd! Han skjelver og stammer. Ikke engang moren tåler ham.
-Han er jo ufarlig. -Han går meg på nervene.
Han går i veien, prater med seg selv, irriterer folk. Jeg vil snakke med deg.
-Om hva? -Ekteskap.
Nettopp det jeg har snakket om! Det inngås for få ekteskap.
Familien bør gå foran med et godt eksempel.
Husker du hvor tidlig Gaius, Lucius og Tiberius forlovet seg?
-Apropos Tiberius... -Ikke nevn Tiberius for meg.
Er det så farlig om han vender tilbake til Roma som privatperson?
Jeg vet at han er din sønn. Jeg forstår dine følelser.
Det er utdebattert. Det han gjorde mot Julia, kan jeg aldri tilgi.
Det var kanskje ikke bare hans skyld?
Du tror det eneste jeg har å si er: "Jeg er hennes far. Hun har rett".
Men har hun urett, så bevis det! Svart på hvitt. Ikke noe sladder!
Nå snakker vi ikke mer om den saken!
Når det gjelder ekteskap, hva har du å foreslå?
-Agrippina og Germanicus? -Ja, vi bør ordne med trolovelsen.
-Og Castor og Livilla. -Jeg hadde tenkt meg Postumus...
Et lite udyr! Livilla tåler ham ikke.
-Hun erter ham en hel del... -Typisk jenter...
Og Claudius? Hvem skal gifte seg med Claudius?
Jeg skal nok finne en. Det blir ikke lett, men det skal gå.
De fleste ektemenn er dumme, men det ses ikke så tydelig som på Claudius.
Plautius, hvorfor har du ikke reddet meg fra dette udyret?
Vet du hva fars livlege sa til meg? At jeg ikke skulle spise så mye!
Hjertebanken ville forsvinne hvis jeg spiste mindre. Spiser jeg så mye?
Skal jeg leve på et salatblad som en larve?
-God dag, tante Julia. -Hvem er det du har med deg?
Herodes. Bestefaren er konge hos jødene.
Og hva gjør han her?
Han går på skole i Roma, og vi går i samme klasse.
Så hyggelig... En så vakker gutt.
Takk, Deres nåde. Har jeg æren av å snakke med den store Agrippas enke?
Ja, lille venn.
Jeg heter Herodes Agrippa, etter Deres berømte mann Marcus Agrippa.
Hyggelig gjort av din far!
-Nei, farfar, faktisk. -Hyggelig gjort av ham, da...
Han er ikke hyggelig. Han lot far henrette da jeg ble født.
-Det var leit. -Det syntes far også.
Dette er min mor.
Antonia, datter av Marcus Antonius, den edle Drusus' kone.
Du vet visst mye om oss?
Jeg har lest om dere alle sammen. Dere er jo kjent i hele verden.
Du får komme og besøke oss når du vil!
Har du presentert ham for Germanicus og Livilla?
Ikke ennå.
Kom, Herodes...
Takk for at dere tok så vennlig imot en simpel provinsboer!
Så høflig, og så flink han er i latin!
-Ikke én fiken til nå, Julia. -Fikener er sunt.
-Du høres akkurat ut som Lucius! -Du kommer vel til å savne ham-
- når han drar til Spania? -Hans kjekke venn enda mer...
For en samling! Her er det variasjon.
-Navnene tåler vel gransking? -Alt kan bekreftes.
Hvem er Gershon, for eksempel?
En av husslavene, fra Afrika.
Skandale... Er det flere slaver på listen?
En eller to, men resten er romere av god avstamning og god familie.
Ikke tilstrekkelig god, tydeligvis...
-Du har vært flink. -Takk.
-Du sviker jo din venns mor? -Når det gjelder statsanliggender...
Du er visst ikke sen til å lære?
Og din gode venn?
-Du er virkelig ambisiøs... -Når De forteller Augustus dette...
Det skal ikke jeg fortelle. Han ville betvile mine motiver.
Nei, det får en annen gjøre. Men ditt navn skal ikke nevnes.
Du kan gjøre meg en tjeneste til. Det blir kanskje ikke så behagelig...
Man kan ikke alltid kombinere arbeid med fornøyelse.
Nei, og som regel er det best å ikke gjøre det.
Du kan gå...
Du visste det hele tiden, men gjorde ingenting!
-Hva skulle jeg ha gjort? -Du kunne gått til Augustus!
Jeg trodde han visste det, men så mellom fingrene med det!
Skammelig å tro slikt om ham når han har slik tiltro til deg!
-Skulle jeg sladre på min mor? -Du kunne ha kommet til meg!
Tror du jeg hadde godtatt det hvis jeg hadde visst om det?
Jeg ville prøvd å redde henne. Nå er det for sent for dere begge!
Guder...
-Jeg burde ha fortalt deg det. - Ham kommer han til å si.
Men det er ikke bare derfor han kommer til å fordømme deg.
-Du var jo dessuten delaktig... -Nei, nei...
-Du fungerte som hallik! -Det er ikke sant!
Nekter du for at du førte din venn Plautius sammen med henne?
Elskeren som organiserte avskyelige orgier i Antium og her i Roma?
Mange av dine venner har havnet i hennes seng!
-Det ser kanskje slik ut, men... -Hvordan ser det ut for Augustus?
"Som moren, så sønnen!"
For et slag dette blir for ham!
Ikke nok med at datteren blir avslørt som skjøge, men hennes sønn-
-som han har utsett til det høyeste embetet,-
-har oppmuntret henne og t.o.m skaffet henne elskere!
-Hva kan jeg gjøre? -Ingenting!
Du og din mor har ødelagt det kjæreste han eier.
Og at jeg, hans kone, må avsløre fordervelsen i hans egen familie...
La meg gjøre det! Det er min sjanse til å gjøre det godt igjen!
Min synd var bare en unnlatelses- synd! La meg få renvaske meg!
Gi meg listen!
Som du vil. Måtte det bli ditt verk, ikke mitt.
Du, Aelius Sextus Balbas...
Er det sant? Har du ligget med min datter?
-Cæsar, jeg... -Svar på spørsmålet.
Ja, Cæsar...
Og du, Marcus Volusius Satyricus? Har du ligget med min datter?
-Cæsar... -Bare svar på spørsmålet.
Ja, Cæsar...
Og du, da?
Du da, Publius Norbanus Flaccus?
Én gang, Cæsar.
Jaså, bare én gang? Ikke mer?
Ikke "ligget", Cæsar...
Dere gjorde det kanskje stående, eller på gaten eller på en benk?
Fins det noen i Roma som ikke har ligget med min datter?
Før dem bort! Jeg vil avgjøre deres skjebne senere!
Dette må ha vært vondt for deg, forferdelig.
Det var pent av deg å komme til meg. Jeg er stolt av deg!
Jeg vil forvise henne på livstid. Nevn aldri hennes navn mer!
Hun skal være alene til hun dør!
Hun er ikke skikket til menneskelig selskap!
Far! Far!
Slipp meg inn! La meg få snakke med deg!
Far! Ikke send meg vekk!
Det orker jeg ikke!
Ikke alene!
Far, vær så snill...
Gi meg en ny sjanse, er du snill.
Dette er ditt verk, hva? Ikke tro at jeg ikke forstår det.
Du tror naturligvis at dette skal få ham til å la din sønn komme hjem?
Du vil at din dyrebare sønn skal etterfølge ham-
-når han dør, så du selv får makten!
Men jeg har to sønner, og de går foran din sønn!
Når min far dør, vil ingen vite av deg.
Hør på et godt råd og slå følge med ham på likbålet!
Jaså, du har endelig kommet ut av rommet...
Jeg er forbannet, Livia...
Først Gaius, så dette. Hva har jeg gjort for å fortjene det?
Det er vondt å se et barn bli forvist. Ingen vet det bedre enn meg.
Men enda verre er det når man vet at forvisningen er ufortjent.
Har du tenkt på hvordan det har vært for meg i alle disse årene?
Ja, du må la min sønn komme hjem.
Når Lucius er i Spania, trenger vi ham her i Roma.
Innser du ikke at det var hennes ondskap som skremte ham vekk?
Han kommer aldri tilbake hit. Han drev henne til dette!
Han kommer aldri hit igjen! Han kan bli der og råtne opp!
-Deres nåde, et skip på havnen! -Jeg har sett det.
Det er nok fra Roma. Det kommer sikkert med viktige brev til Dem.
-Nei, ingenting har kommet. -Gode nyheter i Deres horoskop?
Det er ditt horoskop.
Men har skipet gode nyheter med, finner De det i Deres horoskop!
Mitt har vært så ubestemt. Ditt kan kanskje si meg mer.
Men hva kan det si Dem?
I morges bestemte jeg at hvis ikke skipet kom med gode nyheter,-
-ville jeg la deg kaste ned fra klippen.
Det var meget morsomt... Og...kan De se noe?
Ja, tydelig. Mine verste anelser angående din skjebne bekreftes.
Merkelig...at jeg kan fatte en beslutning om deg om morgenen-
-og se det i horoskopet om ettermiddagen.
De har kanskje satt det opp feil?
Deres nåde, jeg er sikker på at skipet har nyheter med seg.
-Så De ikke ørnen på taket i dag? -Det fins ingen ørner på Rhodos.
Men likevel var den der! Det kan bare bety gode nyheter.
Men ikke for deg... Sentor!
La meg se. Et menneskes skjebne er ikke så lett å tyde.
Jo, din!
Følg min venn ned bergstien. Pass på. Han kan komme til å snuble.
Hans stjerner snakker ikke om annet enn katastrofer...
-En kurer er her med meldinger. -Vis ham inn. Ta min venn etterpå.
Som menneskets hjerte er et horoskop ikke så lett å tyde.
Vi får vel se hva meldingene sier. Dine profetier er ikke noe å tro på.
Keiserlig melding til den edle Tiberius Claudius Nero!
Lucius er død. Jeg skal tilbake til Roma.
"Død"?
Død...
-"Død"? -Død!
-Hele Roma er nedtynget av sorg! -Naturligvis. Det er helt naturlig!
-Hvordan skjedde det? -Forferdelig. En båtulykke.
En båtulykke?
I Marseille. Han var på vei til Spania. Han og hans venn.
Gaius Plautius Silvanus...
Mens de ventet på båten til Spania, dro de ut for å fiske.
"Fiske"?
Hva er det De ler av?
Det er bare en nervøs latter...
Fortsett beretningen.
-Fortsett, da! -Båten gikk rundt.
-"Gikk rundt"? -Ja. Skal jeg fortsette?
Plautius var heltemodig. Han svømte to sjømil med sin venn,-
-men da han nådde stranden, var vennen død,-
-og selv var han helt utmattet.
Forferdelig. Gaius og Lucius døde i løpet av halvannet år,-
-og samtidig ble moren forvist.
Den familien begynner å likne en gresk tragedie.
-Skal skipet tilbake til Roma? -Ja, i morgen.
Vi blir med. Nå kan De gå.
Så merkelig skjebnen er... Mitt eksil er slutt. Du spådde det.
Bravo, Thrasyllus! Jeg tvilte aldri på deg.
Du har altså kommet hjem?
Ja, Cæsar. Jeg er her for å gjøre det du ønsker.
"Begrave gammel strid", hva? Familiekrangel går jo over...
Det er jo bare slik...
Begge mine dattersønner er døde...
Min datter...
"Hent henne hjem!" sier folk. De roper til meg på gatene.
"Din stygging, hent henne hjem!" Nei, nei, nei...
Hun er ikke min datter lenger. Jeg har glemt henne.
Vi får snakkes senere. Uro i Germania. Parterne er i gang igjen.
Den kongen lager alltid bråk. Jeg har sønnen som gissel.
Jeg sverget på å henrette ham, men han er en slik hyggelig kar...
Nå, vi får snakkes senere. Senere...
"Den hyggelige karen" er nettopp den kongen som lager alt bråket.
Hans forstand begynner å svikte.
Men ikke min. Du spiser middag med meg i kveld. Da skal vi snakke.
Ja, mor...
Opp med humøret, Postumus, Kom og lek!
-Hva er det? -Ingenting...
Cæsar har jo adoptert deg og gjort deg til sin arving.
Det er en stor ære. Du får jo etterfølge ham.
Ja, Herodes, men han har jo adoptert min stefar også.
Vi kan jo ikke etterfølge ham begge to?
Jeg er redd. Jeg lengter etter mamma...
Jeg lengter etter brødrene mine! Hvor er de?